‫• זיהוי: דיפ וחברים בים הגדול (Deep) - ‏2017 •‫ ‫• מקור הכתוביות: אחר •‫ ‫• תזמון: BluRay ‏01:32:26 •‫
‫• הכתוביות הוכנו ע"י UniHebSubs •‫ ‫• צפייה מהנה •‫
‫"דיפ וחברים בים הגדול"
‫זה כדור הארץ. ‫אתם כנראה יודעים את זה.
‫אולי גם שמעתם ‫שבני האדם אשמים לגמרי
‫בכל מה שקרה.
‫בגללם כדור הארץ כולו וגם הים ‫היו בלתי ראויים למגורים.
‫אז הם פשוט קמו ועזבו.
‫הפקירו לגורלו ‫את כל כוכב הלכת.
‫וגם אנחנו היינו עושים זאת, ‫אלמלא סבא שלי, הקראקן.
‫כן, זה הוא.
‫אלא שהוא לא באמת ‫אימתני כל כך.
‫רוב הזמן, בכל אופן.
‫סבא אסף ‫כמה שיותר יצורים
‫והוביל אותנו למקום ‫הבטוח היחיד שנותר,
‫מערה הרחק למטה ‫בתחתית האוקיינוס.
‫זהו זה, כאן בהמשך.
‫כן, זה בסדר,
‫יחסית לחור בתחתית האוקיינוס ‫שאסור לנו לעזוב לעולם.
‫היי.
‫לאולם האירועים, כולם. מיד.
‫איזה מזל יש לכם!
‫אתם עומדים לחזות ‫באירוע של פעם בחיים.
‫למקומות, חבר'ה. ‫כולם מוכנים?
‫ו... אורות.
‫וואו. ‫-יפה.
‫יום הישרדות שמח לכולם.
‫בחיי.
‫עכשיו אנא הפנו ‫את תשומת לבכם אל הבמה,
‫כשאנחנו מקבלים ‫את הרעם מן המעמקים,
‫ראש הרגליים הענקי ‫שאפשר הכול,
‫האחד והיחיד, הקראקן.
‫הידד! ‫-כן!
‫שרדנו שנה נוספת.
‫אני מכריז ‫על פתיחת המשתה.
‫הידד! ‫-בראבו! בראבו! -כן!
‫אזרחים, השנה הכנו ‫תפריט מיוחד מאוד,
‫שאני בטוח ‫שכולכם תיהנו ממנו.
‫באמת? שוב?
‫ריר? אותו דבר ‫כמו שנה שעברה.
‫בדיוק אותו דבר ‫כמו שנה שעברה.
‫זה בדיוק מה שאמרתי ‫כרגע מילה במילה.
‫סליחה.
‫היום הכי טוב בהיסטוריה.
‫אתם יודעים ‫מה יהפוך אותו לטוב?
‫אם קראקן ירשה לנו ‫לצאת החוצה.
‫שנינו מכירים ‫את סבא שלך, דיפ.
‫זה לעולם לא יקרה.
‫חבר'ה, תפסיקו לדבר ‫על יציאה "החוצה".
‫מפחיד שם בחוץ.
‫איבו, מה אתה עושה ‫שם מאחורה?
‫מסתתר.
‫ממה? זאת מסיבה.
‫זה בטוח לחלוטין.
‫לידיעתך, אליס, ‫קרנבל הקניבלים ב-35'
‫התחיל כמסיבה.
‫בסדר, חבר'ה, החלפת מתנות. ‫יופי טופי!
‫יום הישרדות שמח. ‫-יום הישרדות שמח.
‫יום הישרדות שמח. ‫-תודה רבה.
‫גבר, יום הישרדות שמח. ‫-איך ידעת?
‫אמרתי לכם. אותו קקי. ‫דז'ה-קקי.
‫אבל יש לי משהו לא חרא בכלל ‫בשביל החברים הכי טובים שלי.
‫עצמו עיניים.
‫אני יודע מה זה אומר.
‫זה הולך להיות מפחיד.
‫בסדר, תפקחו אותן.
‫אמרתי לכם.
‫מה זה?
‫המתנות שלכם.
‫יש סיבה שאיבו קיבל ראש ‫ואני קיבלתי ישבן?
‫אליס, הישבן גם חשוב. ‫אם אין לך ישבן...
‫אני יודעת ‫למה נתת לי את זה.
‫אתה לא מכבד אותי ‫כי אני קטנה.
‫זה ממש לא נכון.
‫יש לי כף רגל כאן, ‫קחי אותה.
‫או שאביא לך משהו אחר ‫בפעם הבאה שאצא...
‫בפעם הבאה שתלך לאן?
‫מה אמרתי לך ‫על יציאה החוצה?
‫אתה מסכן את כולנו.
‫וזה גרוע הרבה יותר ‫כי אתה נכדי ויורש העצר.
‫דיפ, אתה פועל לפי דחפים ‫ואתה פזיז.
‫אתה חושב רק על עצמך.
‫איך תחליף אותי ‫באחד הימים?
‫כדי לשמור על קיומנו, ‫המושבה זקוקה למנהיג חזק.
‫אבל אני לא רוצה ‫רק להתקיים, סבא.
‫אני רוצה להרגיש חי.
‫אני אומר לך ‫בפעם האחרונה,
‫אל תאכזב אותי שוב, דיפ.
‫למה הוא אף פעם ‫לא מתגאה בי?
‫בסדר, המסיבה הסתיימה.
‫יש לנו עבודה לעשות. ‫אני צריך מתנדבים.
‫קח אותי בחשבון. ‫אני, אני, אני.
‫הלו! כאן. אני, אני, אני.
‫אני צריך מתאם... ‫איך קוראים לזה...
‫בידור?
‫כן. בשביל ריקודים ו... ‫-שירה.
‫אני מוכשרת בשני הדברים. ‫כל מה שצריך באדם אחד.
‫"דו-דו-דו-דו-דו פה-פה".
‫בסדר, אם אין מתנדבים...
‫אתה!
‫מי? אני?
‫דג הקבורה?
‫מה-זה לא הוגן!
‫איבו. ‫-הא?
‫קח את מנורת הלילה שלך ‫לחדר הילדים
‫לתורנות שעת השינה.
‫יש! תינוקות! ‫אני מטפל בזה.
‫דיפ, אתה בתורנות סינון. ‫צריך לנקות את הליפה.
‫בהחל-יפה.
‫על משקל...
‫אתה יודע מה, שכח מזה.
‫היי, היי, מה איתי?
‫אני לא מאמינה.
‫לפעמים זה כאילו ‫אני בכלל לא קיימת.
‫אם את לא קיימת,
‫אז אני משער שאיש לא יבחין ‫אם תבואי איתי.
‫דיפ, סבא שלך יעניש אותך.
‫להשאיר אותי כלוא כאן למטה, ‫הוא גם ככה מעניש אותי.
‫באה?
‫לא ולא. וגם לך לא כדאי.
‫שפנפנה.
‫אני במקרה חסילון, תודה.
‫תראי את כל הדברים ‫המגניבים האלה.
‫זה מדהים.
‫ומי מצא את זה? אני!
‫יצאתי החוצה וחקרתי.
‫אני חלוץ.
‫אני בטוח שזה היה ‫שרביט של מלך.
‫דיפ!
‫הם הכריזו כרגע ‫על בדיקת חירום.
‫החלפת את המסנן?
‫הליפה.
‫איפה... קדימה.
‫בואי נראה.
‫קדימה, קדימה.
‫זה יתאים. כן.
‫כן.
‫הנה.
‫נקי כל כך שתצטרך למצוא ‫מילה חדשה לתאר את זה.
‫בועות!
‫בחירה מוזרה, אבל בסדר.
‫"תראו כמה 'בועות' המים".
‫לא, דיפ. בועות.
‫היי, לאן אתה חושב ‫שאתה הולך?
‫תמיד יש איתך בעיות.
‫חזור הנה, דיפ.
‫דיפ!
‫מגניב.
‫היי.
‫עכשיו הגיע הזמן ‫ללכת לי...
‫לא, לא, לא, לא, לא.
‫אל תפיל את התינוק. ‫אל תפיל את ה...
‫חזור הנה, דיפ.
‫אני רוצה את האמת. ‫אל תשקרי.
‫את שקופה לגמרי.
‫אני מודה, ‫גנבתי 40 מיליון ביצים.
‫פשוט לא חשבתי שיש מישהו ‫שיכול לגדל כל כך הרבה ילדים
‫באופן אחראי.
‫תחזירי אותן מיד.
‫התיק הבא.
‫סליחה, קראקן. אדוני?
‫צר לי לדווח שמישהו החליף ‫את המסנן בספוג מלאכותי.
‫אם נסתכל על הצד החיובי, ‫יש למושבה ריח רענן של לימון.
‫סדר את זה עכשיו.
‫אולי עדיף שתתחמק ‫מסבא שלך קצת.
‫אליס, אני חושב שמוטב ‫שאתרחק מסבא שלי לזמן מה.
‫רעיון מעולה. ‫איך הוא עלה בראשך?
‫מה קורה בחדר שלי?
‫סבא! סבא! אלה הדברים שלי.
‫לא ארשה שהעולם שבחוץ ‫ישפיע עליך עוד.
‫היי.
‫תפסיק! ‫-די!
‫כולם במושבה ‫הם חברי צוות.
‫אנחנו תומכים זה בזה. ‫אנחנו מקשיבים זה לזה.
‫כך שרדנו ‫כל השנים האלה.
‫ואם אתה לא משתף פעולה ‫עם הצוות, אתה פועל נגדו.
‫אז תאמר לי, דיפ, ‫האם אתה שחקן קבוצתי או לא?
‫סבא, אני...
‫כן, תחשוב על זה.
‫ובינתיים, תישאר בחדרך.
‫אני לא רוצה לראות אותך ‫עד שתספור עד עשרת אלפים.
‫סבא צודק, אני אכזבה.
‫אבל אילו שמעתי בקול סבא,
‫לא הייתי מוצא את החפצים ‫המלאכותיים יקרי הערך
‫שיצר האדם.
‫רגע, כמעט שכחתי.
‫1, 2, 3, 4, 5, 6, ‫7, 8, 9, 10,000.
‫אז לא הקשבתי ‫בשיעור חשבון.
‫תודה, אלפונסו, ‫גם אתה רקדן מעולה.
‫היי, לא היית אמור לספור ‫עד עשרת אלפים...
‫מאה מיליון... ‫-ספרתי. בערך.
‫ועכשיו אני אכייף קצת.
‫"היי, אליס. רוצה להצטרף?"
‫בטח, דיפ. תודה שהצעת.
‫אז הדגיגון הקטן יצא ‫לשחות במים הכחולים.
‫והדגיגון אמר...
‫אופס. סליחה.
‫והדגיגון הקטן אמר...
‫קדימה, בוא נלך לחקור.
‫לחקור? דיפ, ‫אל מי אתה מדבר?
‫אתה צודק. תיהנה בחושך. ‫חלומות פז.
‫אם כן, הדגיגון המשיך ותהה ‫מה מצפה לו בהמשך.
‫אולי סכנות?
‫יצורים משונים ‫עם טפרים חדים כתער
‫ומשושות מלאי ארס ‫וצעקות מבעיתות.
‫תוציאו אותי מכאן.
‫דיפ! ‫-אאוץ'.
‫היי, איבו.
‫חדר הילדים הוא ‫מחזה אימים.
‫שנלך?
‫לא!
‫אליס, את לא מתכוונת ‫לעצור בעדו?
‫לא!
‫בכנות, אני סקרנית ‫לדעת מה יש שם בחוץ.
‫חוץ מזה, ‫זה לא שמישהו יבחין בהיעדרי.
‫תמיד דמיינתי ‫שהעולם שבחוץ קטן יותר.
‫היי, חבר'ה. תקלטו, ‫זה מגניב לגמרי.
‫כן!
‫מה זה?
‫הצל שלך.
‫תראה, תאיר באורך ‫על הסלעים האלה.
‫ראית? אין מה לפחד.
‫וואו. הלוואי שהייתי ‫גדולה כזאת.
‫סליחה.
‫מה זה הדבר הזה?
‫נו, באמת. ‫כולם יודעים שזה...
‫כובע.
‫וזה מנוע סירה.
‫מה זה סירה?
‫זאת הסירה.
‫אתה בטוח, דיפ? ‫נראה מסוכן.
‫תעשי לי טובה. ‫אני יודע יותר מכם.
‫דיפ!
‫יי-הא!
‫תפסיק להשתטות, דיפ.
‫בלי הנאה אין חיים, איבו.
‫קדימה, אליס.
‫כן!
‫נראה לי שאתה צודק, דיפ.
‫בכלל לא נראה מסוכן ‫כאן בחוץ.
‫טוב, זה קצת מוגזם.
‫תקפצי, אליס.
‫מה זה היה?
‫עוד פעם הפלצת, רמירו?
‫חזרה למושבה.
‫כולם יחד.
‫אנחנו חייבים להתפנות. ‫אל תשאירו אף אחד מאחור.
‫לא!
‫אוי לא. קדימה, קדימה.
‫לא! ‫-קדימה.
‫קדימה. ‫-לא.
‫אוי ואבוי.
‫כולם החוצה.
‫קדימה.
‫-תזדרזו. -מהר.
‫אוי לא, אנחנו לכודים.
‫מה עשיתי?
‫דיפ, איפה אתה?
‫סבא, אנחנו בחוץ. ‫אתם בסדר?
‫כן, אנחנו לכודים, ‫אבל בחיים.
‫לא, אנחנו נחלץ אתכם.
‫אזרחים, אני צריך את עזרתכם ‫להזיז את הסלעים.
‫אין טעם.
‫אם כולנו יחד לא יכולים ‫להזיז את הסלעים, אין סיכוי.
‫אבל סבא, הכול באשמתי.
‫עזבתי את המצולות ואז... ‫אני מצטער מאוד.
‫חייבת להיות דרך.
‫אולי...
‫לא, זה בלתי אפשרי.
‫מה? מה, סבא, מה?
‫אני לא יודע ‫אם הוא עדיין בחיים.
‫וגם אם כן, הים גדול כל כך. ‫לעולם לא תמצאו אותו.
‫נמצא את מי, סבא? מי?
‫ידידי משכבר הימים נייתן, ‫הלווייתן הלבן.
‫הוא היצור היחיד שגדול דיו ‫להזיז את הסלעים האלה
‫ולהציל אותנו.
‫איפה הוא?
‫אני לא בטוח.
‫אבל כשהבאתי את המושבה לכאן ‫נייתן נאלץ להישאר מאחור.
‫זה היה בעיר האנשים.
‫עיר האנשים. ‫אנחנו מטפלים בזה.
‫אנחנו?
‫רגע, אתה לא יודע ‫איפה עיר האנשים.
‫אתה צודק.
‫לך מערבה, ‫תעבור את חומת האבדון,
‫תמשיך ותעבור את הענק הנם ‫ודרך הרי הברזל.
‫תמהר, ילד. איני יודע ‫כמה זמן נחזיק מעמד.
‫אל תדאג, סבא. ‫אני אתקן את המצב. אני מבטיח.
‫קדימה, חבר'ה.
‫אני אשאר כאן ואוודא ‫שאף אחד לא ינסה להיכנס.
‫איבו, אם לא נלך עם דיפ, ‫הוא כנראה יפשל שוב.
‫אז לאן נגיע?
‫בסדר. את צודקת.
‫תקשיב, אנחנו נישאר יחד. ‫אני אשמור עליך,
‫אתה תשמור עליי. ‫עשינו עסק?
‫היי, דיפ. חכה לנו.
‫וואו, אין לזה סוף.
‫ממה כולם מפחדים ‫כאן בכלל?
‫אין כאן כלום.
‫היי, איבו, תסתכל מאחוריך.
‫זה כלום.
‫איפה?
‫אליס, תברחי.
‫איבו, תירגע. ‫אין ממה לפחד.
‫מזה אני מפחד.
‫מצחיק כל כך. ‫אני מתפקע.
‫חבר'ה, יש לנו משימה.
‫אנחנו לא יכולים להיות ‫מוטרדים מכלום קטן.
‫מה עם משהו גדול?
‫חומת האבדון.
‫הם היו חייבים לתת לה ‫את השם הזה.
‫הם לא יכלו לקרוא לזה ‫ציור הקיר של העליצות
‫או חזות העוגות הטעימות.
‫תירגע, נעקוף אותה.
‫הקראקן אמר ‫לעבור דרכה. קדימה.
‫לא, הוא אמר בכל מקרה ‫כשנגיע לחומת האבדון
‫לעקוף אותה.
‫הוא בוודאות אמר להקפיד ‫לא לעקוף אותו, ללכת דרכו.
‫מסביב. ‫-דרך.
‫אני שמעתי אותו אומר, ‫"כשתגיעו לחומת האבדון,
‫"פשוט תחזרו הביתה, ‫יהיה בסדר. נאכל עוגה".
‫מה?
‫פשוט תעשו כמוני, חבר'ה.
‫כל הבלגן הזה הוא באשמתי. ‫לכו אחריי.
‫בחיי!
‫בסדר, חכמולוג. מה עכשיו?
‫כולנו ניכנס יחד ‫בספירה ל-3.
‫1, 2, 3.
‫לא נכנסתם.
‫גם אתה לא.
‫אני נותן הוראות.
‫חבר'ה, המושבה סומכת עלינו.
‫כן. 1, 2, 3. קדימה.
‫יופי. ראיתם? ‫זה לא היה נורא כל כך.
‫רגע, איפה איבו?
‫על מה אנחנו צועקים?
‫בסדר. זה נראה כמו הדרך ‫אל הצד השני.
‫אליס, את תיקחי את זה ששם, ‫אני אקח את זה שכאן,
‫ואיבו, אתה תיקח ‫את המרכזי.
‫ניפגש בצד השני.
‫צוות, אתם תאכזבו ‫את הקראקן? המושבה?
‫לא!
‫אז בואו נגלה נחישות ‫ונצא מכאן.
‫זה היה כיף. ‫בואו נעשה את זה שוב.
‫היי, תסתכלו על זה.
‫זה חי?
‫אולי זה נייתן.
‫מעולה. אז סיימנו.
‫לך אחרינו, נייתן. ‫נראה מי יגיע ראשון הביתה.
‫רגע, זה לא לווייתן.
‫זה כנראה הענק הנם ‫שסבא סיפר לנו עליו.
‫ששש. אתה תעיר אותו.
‫קדימה,
‫אולי מישהו בפנים יוכל ‫להסביר לנו איך להגיע...
‫או יקרע אותנו ‫לפתיתי נייר.
‫איזו כניסה.
‫עכשיו מה בנוגע ליציאה?
‫משהו זז.
‫בכיוון הזה.
‫יש הרבה על מה להסתכל.
‫והרבה ממה לפחד.
‫מי אלה היו?
‫לא יודע, ‫אבל הם היו מחרידים למראה.
‫אבדוק אם הם עדיין שם.
‫היי, הבנתי. חבר'ה, תראו. ‫זה ממש מגניב.
‫מה הם רוצים מאיתנו?
‫זה חמוד.
‫זה נראה די טיפש.
‫אתם לא מבינים?
‫הם זה אנחנו.
‫איזו הקלה.
‫תפסיק לנעוץ בי מבטים.
‫יש שם מישהו.
‫כן.
‫זאת נורמה, הדיונונית הערפדית ‫הכי זוהרת בעולם.
‫שמעתם עליי, כמובן.
‫לא ממש.
‫אולי היא הייתה ‫גדולה בעבר.
‫אני גדולה.
‫זו הטיטניק שקטנה.
‫לא ממש. ‫אני חוזרת בי מהחלק הזה.
‫היי. אני דיפ, ‫ואלה איבו ואליס.
‫אנחנו די חדשים כאן.
‫מעריצים, באתם ‫לסגוד לי סוף סוף.
‫אנחנו צריכים למצוא ‫את עיר האנשים. במהירות.
‫את מכירה את הדרך?
‫עיר האנשים.
‫המקום שבו הצגתי את הבכורה ‫הבימתית המוצלחת שלי
‫בארמון זכוכית ענקי.
‫בני האדם הריעו והריעו ו...
‫נורמה, אנחנו קצת ממהרים, אז... ‫-אל תקטע אותי.
‫סגדו לי, חיזרו אחריי ‫מעריצים חולי אהבה.
‫לדוגמה, הרוזן שם.
‫למרבה הצער, ‫הוא כבר לא מפתה אותי הרבה.
‫אבל אילו עצמות לחיים.
‫היי, אולי אתה תוכל ‫להכניס אור לחיי.
‫מה אתה אומר, חתיך?
‫אני פוחד ממחויבות.
‫נכון יותר, מבועת.
‫אבל כל זה היה ‫לפני המון זמן.
‫לפני שבני האדם הפכו את הים ל... ‫והרסו לי את הקריירה.
‫אז נדדתי בימים עד שמצאתי ‫את הבית הנפלא הזה.
‫אלא שאף אחד לא בא לבקר. ‫עד עכשיו.
‫כן, תקשיבי, היינו שמחים להישאר, ‫אבל תודה על הכול.
‫אנחנו באמת מוכרחים ‫לצאת לדרך,
‫המושבה שלנו בסכנה ו...
‫אבל אתם לא יכולים.
‫לא? למה?
‫הגעתם בדיוק בזמן ‫למופע היחיד שלי.
‫ואף אחד לא עוזב ‫באמצע הופעה, ולא...
‫חפשו יציאות.
‫אין. מה נעשה?
‫וכעת, היפהפייה, הנשגבת...
‫נורמה!
‫די! אתם מגזימים. ‫תודה רבה.
‫"האחרים אינם ‫אבל אני ממשיכה למרות הכול,
‫"אני מלכת הנשף ‫מתחת לים,
‫"אתם אולי רואים ריקבון, ‫אבל ככה אני אוהבת את זה,
‫"שכן אני מלכת הנשף ‫מתחת לים..."
‫לדעתי, זה די קליט.
‫השתגעת? בואו נסתלק מכאן.
‫אי אפשר עדיין. שמעת אותה, ‫היא באה מעיר האנשים.
‫אנחנו צריכים ‫לברר היכן היא.
‫"הרחק למטה, מופע מימי,
‫"הדיווה המימית היא כוכבת,
‫"תהילתי עד מהרה תתפשט ‫לכל מקום,
‫"שכן אתם רואים ‫שאני מי שאני,
‫"קרחון הטביע אותה בעבר, ‫אבל מי היה מעלה בדעתו,
‫"ספינה זו היא המקום ‫המועדף עליי,
‫"האונייה טרופה היא, ‫אבל אני אומרת, שיהיה,
‫"יש לי מעריצים חדשים, ‫הוא והיא...
‫"שלום, מלח,
‫"אני זוהרת ואלגנטית,
‫"מדי פעם משחררת,
‫"אבל זה רק חלק ‫מהקסם שלי,
‫"האחרים אינם ‫אבל אני ממשיכה למרות הכול,
‫"וממשיכה וממשיכה ‫עוד ועוד ועוד".
‫מחיאות כפיים בציפה. נהדר. ‫-הדרן. שוב. שוב.
‫עוד? יצאת מדעתך?
‫יש לי תוכנית.
‫הדרן. עוד.
‫אני מסמיקה.
‫מה עם קצת אלתור?
‫מצוין. מה אגלם?
‫שחקנית צעירה, ‫בדרכה לעיר האנשים.
‫אני זוכרת את זה ‫כאילו זה היה אתמול.
‫המזוודה ארוזה ואני יוצאת ‫אל השדרה הכי מפוארת בעיר,
‫ברודווי.
‫ואיך מגיעים לברודווי?
‫תרגול, ילדי, תרגול.
‫כלומר לאיזה כיוון שוחים? ‫מכאן, זאת אומרת.
‫לאורך הזרם ‫המערבי החם, כמובן.
‫רואים?
‫הנה אני הולכת.
‫זרם מערבי. הבנתי.
‫כמה זמן נמשכת הנסיעה?
‫שישה ימים ‫של ציפייה דרוכה,
‫עם עצירה חטופה לנשיקה ‫עם כריש נאה ביותר
‫על אי הפסולת ‫ליד הר הברזל.
‫אי הפסולת, הר הברזל, ‫ואז את מגיעה?
‫לא, קודם אני עוברת ‫דרך קניון האלמוגים.
‫יפה כל כך.
‫כעת הלונג איילנד.
‫ואז הגשר הגדול ‫למרגלות העיר.
‫אופס. הלכה המזוודה.
‫קניון האלמוגים, ‫לונג איילנד, הגשר הגדול.
‫הבנו.
‫זוזו.
‫מה?
‫בקושי התחלתי.
‫אף אחד לא עוזב ‫את נורמה.
‫המעריצים שלי הם ‫מעריצים עד הסוף,
‫והסוף יגיע מוקדם ממה ‫שנדמה לכם, שכן אני אחסל אתכם.
‫מה נעשה?
‫עשו כמוני.
‫את קוראת לזה משחק?
‫ראיתי הופעות ‫מפחידות יותר מדגי ליצן.
‫כן, אני נותנת לך ‫חצי כוכב ים.
‫זה די מצא חן בעיניי.
‫ששש. תשתף פעולה.
‫בוז! בוז!
‫אידיוטים, לא הייתם ‫מזהים אמנות
‫גם אם היא הייתה מסירה ‫מכם את הקשקשים,
‫מצפה אתכם בפירורי לחם ‫ומטגנת אתכם, אוכלי פסולת.
‫תסתלקו! החוצה!
‫שם. יציאה.
‫לא. רגע. תחזרו.
‫אני באמת לא רוצה ‫לראות את זה.
‫לא!
‫אל תלכו.
‫בסדר.
‫לכו מכאן.
‫למי אכפת. ‫אני לא צריכה אתכם.
‫עדיין יש לי קהל ‫המעריצים שלי.
‫לה-לה-לה ‫לה-לה-לה-לה.
‫אלי הטוב.
‫שמחה שיצאנו משם בחיים.
‫בסדר, עכשיו מה?
‫נורמה אמרה לעלות על הזרם ‫המערבי החם להר הברזל.
‫היי, מרגישים? זרם חם.
‫הזרם המערבי החם.
‫מצטער, לא יכולתי ‫להתאפק יותר.
‫איכס, איבו!
‫שם.
‫וואו.
‫זה כמו גבעה מפלדה.
‫אולי מישהו בתוך גבעת הפלדה ‫יוכל לומר לנו היכן הר הברזל.
‫מה?
‫כנראה אנחנו עוברים את זה ‫וממשיכים בדרכנו מערבה.
‫זה אמור לקחת אותנו ללונג איילנד ‫ואז הגשר הגדול.
‫אנחנו מסוגלים, חבר'ה.
‫איבדנו את הזרם.
‫אני מרגיש את זה.
‫מכאן.
‫דיפ!
‫היי... מה שלומך?
‫אני רעבה.
‫אולי אוכל לעזור לך.
‫כן. אל תזוז כדי שאוכל ‫לאכול אותך בביס אחד.
‫את לא יודעת ‫את מי את אוכלת?
‫לא. זה מוציא מזה ‫את כל הרומנטיקה.
‫רגע.
‫אני תמנון חשוב מאוד,
‫ואם תאכלי אותי, ‫חבריי יכעסו נורא.
‫חברים!
‫חברים מלאי כעס.
‫זה הסימן שלך.
‫הסימן שלי?
‫אז יש לך חברים?
‫כן, חברים טובים והם ממש...
‫את בוכה?
‫מעולם לא היה לי חבר.
‫אני גרה בתוך זבל.
‫לא ראיתי עוד יצור חי ‫כבר לא יודעת כמה שנים.
‫ובכן, אנחנו יצורים חיים, ‫אולי נוכל להיות חברים.
‫נכון. אלא שעכשיו ‫אני רוצה לאכול אותך.
‫אתה לא רואה ‫את הבעיה?
‫מה אעשה?
‫אם את שואלת אותי... ‫-לאכול אותם.
‫לא. הם לא אוכל. ‫הם חברים.
‫חברים טעימים למראה.
‫אם תאכלי את חברייך, ‫הם לא ירצו להיות חברים שלך.
‫בסדר.
‫עכשיו תתעשתי על עצמך.
‫דיפ! בוא נזוז.
‫באיזה כיוון הזרם?
‫למי אכפת. ‫בוא נסתלק מכאן.
‫היי, חבר'ה.
‫סליחה על מה שקרה ‫שם מאחורה. ממש מביך.
‫בואו נתחיל מחדש, אפשר?
‫שמי מורה. לעונג הוא לי.
‫אני דיפ, אלה איבו ואליס.
‫אנחנו בדרכנו מערבה ‫לעיר האנשים.
‫אז אנחנו מוכרחים...
‫לנוס על נפשנו. ‫היי שלום.
‫זאת נסיעה מסוכנת. ‫אני יכולה לעזור לכם.
‫אני יכולה להגן עליכם ‫מפני טורפים.
‫את בעצמך טורף.
‫כלומר, טורפים גרועים ‫ממני בהרבה.
‫אני בוודאות ‫לא אטרוף אתכם. בכלל.
‫מילה שלי. ‫בבקשה, אפשר לבוא?
‫ובכן... ‫-בבקשה?
‫אני...
‫אל תשאירו אותי לבד. ‫-אנחנו...
‫ראיתם?
‫שיהיה, בואי.
‫דיפ!
‫סליחה. שמך מורה, נכון? ‫שם מקסים.
‫אפשר להחליף מילה בזריזות ‫עם עמיתי כאן, בבקשה?
‫ירדת מהפסים?
‫יש לך מושג כמה "חברים" ‫היא כנראה אכלה?
‫תסלחי לי.
‫לא שמעת אותה? ‫אין אכילה, בוודאות מוחלטת.
‫אין יותר מוודאות מוחלטת.
‫בחייך, יש לה פנים כנות.
‫ולסת בלתי ניתנת לניתוק.
‫אני אומר שהיא בפנים.
‫בסדר, צוות. בואו נזוז.
‫אלוהים. אלוהים. אלוהים. ‫אני לא יודעת מה להגיד.
‫אין בעיה, המפקד. ‫תודה, המפקד.
‫חברים לא אוכלים חברים. ‫חברים לא אוכלים חברים.
‫אזרחים, העזרה בדרך.
‫דיפ ימצא את נייתן. ‫אני מבטיח לכם.
‫רק תשמרו ‫על קור רוח ו...
‫מה יש?
‫לא, לא, שכח מזה, ‫לא חשוב.
‫לא!
‫מה חשוב כל כך ‫שהפרעת לי?
‫אולי כדאי ‫שאתה ואני נדבר בצד.
‫אין סודות ‫במושבה שלי. דבר.
‫אני לא רוצה להטריח...
‫גש לכאן לידי ברגע זה ‫ואמור את דברך, אזרח.
‫באמת? ‫-פשוט עשה זאת.
‫שלום לכולם.
‫עוד סדק גדול נפער, ‫עוד לבה זורמת פנימה.
‫אין דרך לעצור אותה. ‫אני די בטוח שאנחנו אבודים.
‫מה עשיתי? האם זו הייתה ‫טעות לבטוח בדיפ?
‫תשמרו על הקצב, חבר'ה.
‫דיפ, אנחנו שוחים שעות.
‫אני רעבה כל כך.
‫איי!
‫מה הבעיה שלך, בחור?
‫אני אגיד לך דבר אחד.
‫זה בהחלט לא שאני פוחד ‫שתאכלי אותי.
‫תירגע. אני לא אוהבת אורנוניים.
‫אם אני רוצה לייצר אור, ‫אני אבלע נורה, טוב?
‫לא, לא פוחד בכלל.
‫קדימה, חבר'ה, ‫נעשה הפסקה כש...
‫וואו.
‫איך הקראקן יכול היה ‫למנוע ממני את כל זה?
‫אולי אפשר לעצור ‫וליהנות מזה לזמן מה?
‫לא, עלינו להמשיך ‫למרות הקושי.
‫כמובן, זאת הייתה הכוונה שלי ‫כשהצעתי שנעצור.
‫בואו נגביר את הקצב.
‫לא ממש מצטיין ‫בהקשבה, מה?
‫שמת לב?
‫וואו.
‫דיפ, אפשר לעשות הפסקה?
‫היי, דיפ. אנחנו מותשים.
‫עייפים ממש. צמאים ממש.
‫מים, מים.
‫אבל אנחנו גם ככה במים.
‫נכון. זאת הבדיחה.
‫איך קוראים לתמנון ‫עם חוש הומור גרוע?
‫ארוחה.
‫זה מצחיק.
‫היי, חבר'ה. יש לי רעיון. ‫כדאי שננוח כאן.
‫יפה כאן כל כך.
‫אני מותש.
‫בואו נעשה הפסקה.
‫סוף סוף. ‫-זה מה שאמרתי מההתחלה.
‫זה מה שאמרנו לך.
‫בסדר, בסדר. ‫רק הייתם צריכים להגיד משהו.
‫אז בוא נשכן ‫את הנשים כאן למטה,
‫ואיבו ואני נישן למעלה.
‫אני בסדר כאן למעלה.
‫אני אהיה דג השמירה. ‫אני לא אישן בלאו הכי.
‫אולי אחד מהסיפורים שלך ‫לפני השינה ירדימו אותך.
‫באמת?
‫בסדר.
‫אז היה היה פעם ‫דג אמיץ...
‫זה היה אורנון במקרה?
‫כן, למעשה.
‫אבל בלי הפרעות, דיפ, ‫אחרת תישלח לפסק זמן.
‫בכל אופן, האורנון... ‫קראו לו ריבו,
‫הוא היה אמיץ כל כך, ‫הוא יכול היה לשחות לכל מקום.
‫ששש. ‫-הוא היה עשוי ללא חת.
‫הוא יכול היה להתמודד ‫מול כל אויב.
‫השבח לאל הים. ‫הוא עלה לי על העצבים.
‫צדקת, דיפ. ‫אין ספק שיפה כאן בחוץ.
‫כן.
‫אני מקווה שביום מן הימים ‫אוכל להראות לסבי את זה.
‫זה יקרה. ‫עכשיו בוא נישן קצת.
‫תודה, חבר'ה.
‫לילה טוב, דיפ. ‫-לילה טוב, מורה.
‫לילה טוב, אליס.
‫לילה טוב, דיפ. ‫לילה טוב, מורה.
‫לילה טוב, חברים.
‫מורה! ‫-הא?
‫מורה!
‫תוציאי אותנו. ‫-מאיפה?
‫מכאן. ‫-אכלת אותנו.
‫היי, חבר'ה. עכשיו בוקר?
‫אוי לא. אוי לא. ‫אוי לא.
‫ידעתי. דיפ, זאת אשמתך.
‫אשמתי? איך זה...
‫איי! אח! ‫-אני מסוגלת. החוצה. החוצה.
‫תקשיבו, בואו ניתן לה ‫ליהנות מהספק.
‫עד שהיא ממש תעכל אותנו ‫ותחסל אותנו, היא...
‫איכס. ‫-בסדר. זה בדרך כלל עובד.
‫תרגיעו אותי.
‫להרגיע אותך?
‫אני זה שעומד להיות ‫משוגר דרך התחת שלך.
‫איבו, שקט. מורה, ‫מה אנחנו יכולים לעשות?
‫אני אוהבת ‫שמעסים לי את הבטן.
‫תפסיקו. תפסיקו. ‫זה מדגדג. גבוה יותר.
‫נמוך יותר. נמוך יותר.
‫סליחה.
‫נסו לשיר. משהו נחמד.
‫אני יודע לשיר. ‫-איזו שמחה.
‫"דיפ הוא תמנון ‫שלא מקשיב לדגים האחרים
‫"ובגללו חבריו נטרפים ‫בניגוד לרצונם המפורש..."
‫איכס. איכסה. ‫-גועל נפש.
‫זה היה קרוב.
‫אני מרגישה טוב יותר.
‫אני לא.
‫אני מטפל בזה.
‫תדחפי.
‫תנשמי.
‫תנשמי. תדחפי.
‫את מסוגלת, מורה. ‫-תדחפי.
‫מזל טוב, מורה.
‫אני גאה כל כך. ‫ואתה בשום אופן לא יונק.
‫איך את מעזה להאשים ‫את הקורבן? ברברית.
‫בסדר, אם כך. ‫כולנו עדיין כאן.
‫זאת הייתה ‫רק אי הבנה גדולה.
‫בואו נייחס את זה ‫לחוסר ניסיון. בסדר?
‫מה זה הריח הזה?
‫היי, למה אתם ‫מסתכלים עליי?
‫איי!
‫אני חושב שאנחנו מתקרבים ‫לדבר שנורמה סיפרה לנו עליו.
‫תעשיית הבידור?
‫לא, הלונג איילנד, מה שממקם ‫אותנו ממש ליד עיר האנשים.
‫וואו, ממש הרסו ‫את המקום.
‫אז אם נייתן כאן, ‫אין סיבה שלא נוכל למצוא אותו.
‫אין מקומות רבים ‫שלווייתן יכול להסתתר בהם.
‫אני מקווה, ‫הוא כל מה שיש לנו.
‫איבו, אולי תפסיק להתנגש בי? ‫תן לי לשחות מאחורה.
‫תשכחי מזה, אחותי. לא אחרי ‫התקף הזלילה הקטן בחצות.
‫הריח מהפה שלך יעשה לי ‫סיוטים למשך שנים.
‫יש לי בעיה רפואית.
‫נטיות רצחניות ‫זה בעיה רפואית?
‫רגע. לאט יותר.
‫חבר'ה? חבר'ה?
‫וואו. תראו.
‫הגשר שעליו דיברה נורמה. ‫אנחנו כנראה קרובים.
‫וואו. מדהים.
‫עכשיו ראיתי הכול.
‫אין לי מילים.
‫אני חוזרת בי. ‫עכשיו ראיתי הכול.
‫איבו, תאיר לשם.
‫איבו?
‫איפה איבו?
‫לא נכון!
‫לא! אלוהים. ‫את אוכלת מישהו פעם אחת
‫והוא לא שוכח לך את זה.
‫הוא שם.
‫אתם לא שומעים? ‫מישהו בעקבותינו.
‫בחייך, מי ירצה ‫לעקוב אחרינו?
‫אני מכירה שכונות כאלה.
‫אתה צריך להסתיר את הקשקשים ‫ולהיות עם עיניים בזנב.
‫איך זה אפשרי?
‫ברצינות, תיזהרו.
‫כל הדברים האלה פוגעים ‫לנו בקצב. בואו נמשיך.
‫סליחה על הפטפוטים. ‫אתה יודע הכי טוב.
‫רעש נקישה.
‫בכל מקום רעש נקישה.
‫עכשיו אני עושה ‫רעש נקישה.
‫חבר'ה, תתמקדו.
‫אנחנו רק צריכים ‫לעבור את הגשר,
‫ונהיה בעיר האנשים.
‫סרטני ענק.
‫לאן אתם חושבים ‫שאתם הולכים?
‫אנחנו לא מחפשים צרות, ‫מר סרטן גדול ביותר, אדוני.
‫אנחנו היינו בדרכנו ‫לצדו השני של הגשר.
‫ריקו לא חושב ככה.
‫התכוונו לצד השני-שני ‫של הגשר.
‫אה, אנחנו כאן. ביי.
‫ריקו הורג אתכם עכשיו.
‫אבל חבל שלא תשמע את הסיפור ‫המסעיר והשערורייתי שלנו
‫שמתריס נגד המוות.
‫סיפור מסעיר?
‫כן, שאליס מספרת היטב.
‫כן, זה על איבו, וזה מעולה ‫כשזה מסופר בגוף ראשון...
‫על ידי מורה.
‫מספיק. בדרו אותי, ולא, ‫כולכם תהיו סביצ'ה, הבנתם?
‫סביצ'ה?
‫אתה מושרה במיץ ליים ‫עם פלפלים ועגבניות קצוצים.
‫קרה למשפחה של דודני.
‫נורא ואיום.
‫ועם זאת, מעורר תיאבון ‫באופן מוזר.
‫ריקו מחכה.
‫בסדר, אז ספוג, צדפה מתולמת ‫ורבי נכנסים לבר...
‫זה לא הגיוני.
‫ספוגים לא יכולים ללכת.
‫זאת בדיחה.
‫זה בלתי אפשרי.
‫בדיחה לא חייבת ‫להיות אפשרית.
‫ולמה רכיכה אוכלת רבי?
‫הוא לא אוכל אותו, ‫הוא שותה איתו.
‫שוב, בלתי סביר.
‫בסדר!
‫טוב, שני דגי ‫אבו נפחא בקולנוע...
‫מספיק עם הבדיחות. ‫ריקו אומר לרקוד.
‫דיפ, תכניס אותי. ‫אני אסתדר.
‫אליס, תפסיקי.
‫אמרתי לרקוד.
‫ל-לרקוד?
‫דיפ! ‫-אתה מתכוון כאילו...
‫יש לך שבע רגליים, ‫תשתמש בהן.
‫שמונה. ‫-לא לאורך זמן.
‫דיפ! ‫-קדימה!
‫אוי.
‫כולם להחזיק חזק.
‫נגנו, בחורים.
‫מפתח דו (ים) עמוק.
‫- ברודווי -
‫"כשהייתי קטנטונת..."
‫את מתכוונת היום?
‫"אמרתי לאמא ‫שאני רוצה לשיר,
‫"היא ענתה לי בבעיטה,
‫"ואמרה, פראון קטנה, ‫את צריכה לרקוד!
‫"לרקוד!"
‫"חסילונת קטנה נודדת,
‫"את רוקדת גרוע יותר ‫מדודה שלי בי".
‫"הירכיים שלך רופסות, סרטני,
‫"כמו חתול בית זקן ‫נגוע במחלות..."
‫דוחה!
‫"הצעדים שלך מגושמים ומגוחכים,
‫"כוכבת בברודווי ‫לא תוכלי להיות".
‫"יש לך כישרון לפטפט, ‫אני למונית קוראת".
‫קוראת לה. ‫הנה אני הולכת.
‫"קדימה, אל תהיי אנוכית, ‫נענעי, רכיכה קטנה,
‫"נענעי מה שיש בשריון".
‫"נענע, מותק".
‫"קדימה, אל תהיי אנוכית, ‫נענעי, רכיכה קטנה,
‫"נענעי מה שיש בשריון".
‫"רגלי הסרטן שלך הן חיקוי, ‫סרטן זקן רגזן שכמוך".
‫"חריף, כמו רוטב קוקטייל טוב, ‫אבל ריקו מראה לך מי הבוס".
‫"זה לא שטויות, ‫סרטן לואי יקר שלי,
‫"אבל עכשיו ‫המוח שלך יתפוצץ,
‫"הנה זה בא.
‫"את לבי צדת, ‫אני לא מצטער,
‫"את מנערת אותי ‫בתוך השריון,
‫"אותנו היממתם, ‫אנחנו בעננים,
‫"אתם מנערים אותנו ‫בתוך השריון,
‫"סרטן, קיבלת מנה".
‫"שרימפ, הצעדים שלך ‫מעוררי תיאבון,
‫"מתכון מפתיע ביותר".
‫"זה היה נחמד.
‫"צעדיך חלקים ומתוקים ‫כמו חמאה,
‫"אין אף אחד אחר ‫שממיס אותי כמוך, יקירי".
‫"תישארי איתי, פראון קטנה, ‫נרקוד עד צאת החמה.
‫"את לבי צדת, ‫אני לא מצטער,
‫"אתה מנער אותי ‫בתוך השריון,
‫"אותנו היממתם, ‫אנחנו בעננים,
‫"אתם מנערים אותנו ‫בתוך השריון.
‫"את לבי צדת, ‫אני לא מצטער,
‫"את מנערת אותי ‫בתוך השריון,
‫"אותנו היממתם, ‫אנחנו בעננים,
‫"אתם מנערים אותנו ‫בתוך השריון".
‫"אני אוהבת לנענע איתך".
‫בראבו! כל הכבוד! ‫-הידד.
‫אדיר. גדול. תודה. היה כיף. ‫להתראות לכם.
‫עוד! עוד!
‫אתם אוהבים אותי. ‫אתם באמת אוהבים אותי.
‫אליס, זוזי. קדימה.
‫ללכת? את לא עוזבת ‫את ריקו, חיים שלי.
‫אבל יקירי, אני... ‫-את לא יכולה.
‫את תהיי אשתו של ריקו.
‫הייתי נותן את השריון ‫ואחד מהטפרים שלי בשבילך.
‫זה מחמיא לי. ‫נחמד שמעריכים אותי לשם שינוי.
‫אליס!
‫לך ולריקו יהיו הרבה ילדים. ‫תינוקות יפהפיים,
‫חצי סרטן חצי שרימפ.
‫סרימפס או שרי-טנים.
‫אלוהים, אילו רקדנים ‫הם יהיו.
‫זה טירוף, טפרים.
‫אליס, בבקשה. ‫אל תעזבי אותי. הבטחת.
‫אני... אני...
‫ריקו, גרסיאס.
‫לעולם לא אשכח ‫את הרגע הזה.
‫ריקו שונא שאת עוזבת.
‫אבל הוא אוהב ‫לצפות בך בלכתך.
‫נורא עצוב לראות.
‫אז אל תסתכל.
‫זה היה הכרחי?
‫דבר אחרון, מתוקתי. ‫תיזהרי מ"הפרצוף המחייך".
‫הפרצוף המחייך?
‫קדימה. ‫-"הפרצוף המחייך"!
‫מדהים. ‫-לא ייאמן.
‫גאונות צרופה.
‫דיפ! אתה באמת חושב כך?
‫כן.
‫אם לא הייתי מכריח אותך ‫לצאת מהתחום המוכר והנוח,
‫הסרטנים לעולם לא היו ‫נותנים לנו לעבור.
‫מה?
‫לפעמים פשוט צריך איש חזון, ‫כמו עבדכם הנאמן.
‫הגענו.
‫עיר האנשים.
‫זה מדהים.
‫כן, שומם להדהים.
‫למה שתיצור את כל הדברים האלה ‫ואז תהרוס אותם?
‫כן. חשבתי שהם אמורים ‫להיות חכמים.
‫אולי זה הבית של נייתן. ‫הוא גדול דיו.
‫בואו נבדוק אותו.
‫הנה זה בא.
‫לא מהר כל כך, דיפ.
‫חכו לי.
‫וואו.
‫וואו. זה מדהים כל כך.
‫תסתכלו, מה זה?
‫דיפ, בוא הנה. ‫אנחנו חייבים להיזהר.
‫ברצינות, אנחנו צריכים ‫לחפש את נייתן.
‫בחייך, איבו, ‫אתה כזה משבית שמחות.
‫בואו נכייף קצת.
‫תסתכלו, מה זה?
‫זה דביק. אני רוצה כזה.
‫אני חושב שזה בן אדם.
‫לא יכול להיות. ‫חשבתי שהם יהיו גדולים יותר.
‫הם לא מרשימים כל כך, ‫למרות הכול.
‫תנו לי לטפל בזה.
‫חלש, וזה בכלל לא טעים.
‫קדימה, בואו נראה ‫מה אפשר למצוא.
‫לא רואים כאן כלום. ‫איבו, עשה את שלך.
‫כן, דיפ.
‫אוי לא. תברחו.
‫לאן? אנחנו מוקפים.
‫הכול באשמתך, נחשה.
‫הם יזללו אותנו חיים, ‫אפילו לא צלויים.
‫תשתקי, כינת ים. ‫הם ההורים שלו?
‫אדוני, אנחנו ממש מצטערים.
‫לא התכוונו לאכול ‫את התינוק שלך.
‫לא, דיפ, חזור.
‫אדוני?
‫צאו.
‫לבני האדם האלה ‫יש בעיות רציניות.
‫איזה מקום מדליק.
‫אולי עדיף שנזוז.
‫אל דאגה, סבא, ‫נמצא את נייתן.
‫חבר'ה, בואו נזדרז.
‫למה אני לא חשבתי על זה? ‫רגע, כן חשבתי.
‫בסדר, נייתן, אנחנו מגיעים.
‫איך, דיפ? אנחנו לא יודעים ‫לאן להמשיך מכאן.
‫בואו נחזור. רגע, ‫אנחנו לא יודעים לאן להמשיך מכאן.
‫בסדר, תנו לי לחשוב.
‫נייתן! נייתן! נייתן!
‫הלכנו בעקבותיך עד לכאן ‫וזאת כל התוכנית שלך?
‫לצעוק "נייתן"?
‫את רוצה שאצעק "ביאטריס"?
‫מוטב היה לי ‫להישאר בבית ולמות.
‫אף אחד לא עומד למות.
‫תקשיבו, חבר'ה, התוכנית אולי ‫חלשה, אבל זה כל מה שיש לנו.
‫נייתן! נייתן!
‫זה הוא.
‫רגע, למה שהוא יצעק ‫בשם של עצמו?
‫אלא אם כן גם הוא הלך לאיבוד. ‫אוי ואבוי.
‫ייתכן שאוכל אותך ‫רק כדי שלא אצטרך לשמוע אותך.
‫כולם להירגע.
‫נייתן! נייתן!
‫תראו! הדבר הזה!
‫ראיתי תמונות שלו ‫בערימת האשפה בבית.
‫הוא מגיע ‫ממקום למקום מהר.
‫נוכל לנסוע בכל רחבי העיר,
‫ואני בטוח שנצליח ‫למצוא אותו. קדימה.
‫לא הייתי סתם עולה על... ‫-קדימה, תיכנסו.
‫תחזיקו חזק.
‫יוצאים לדרך.
‫לא זז.
‫אני משערת שהגיע הזמן ‫להתחיל לצעוק "ביאטריס".
‫שנייה אחת.
‫רק צריך למשוך ‫את זה החוצה ו...
‫ואיך נעצור?
‫בקצה המנהרה. אור. ‫רגע, אנחנו מתים?
‫עוד לא, אבל נמות.
‫אוי לא. אנחנו עומדים ‫לעשות תאונה. תקפצו.
‫אני משער ‫שזה היה סוף הדרך.
‫תסתכלו לשם. הפרצוף המחייך.
‫מכאן, חבר'ה.
‫לא, לא, לא.
‫הסרטנים ייעצו לנו להתרחק ‫מהפרצוף המחייך.
‫אוי לא. ‫זה לא מוצא חן בעיניי.
‫אנחנו עומדים למות. ‫אנחנו עומדים למות.
‫זה היה קרוב.
‫איפה היית?
‫דגי זומבי?
‫אתם לא רציניים.
‫אוי לא, אנחנו לכודים. ‫אנחנו עומדים למות.
‫רגע, לאן אתה הולך?
‫זוז, איבו, החוצה.
‫התנערנו מהם לעת עתה. ‫נייתן כנראה שם מאחורה.
‫מה אתה עושה, לעזאזל? ‫אתה מטורף או סתם טיפש?
‫כמעט מתנו שם מאחורה.
‫הקראקן אמר ‫לחצות את עיר האנשים,
‫וזה בדיוק מה ‫שאני עומד לעשות.
‫לא, דיפ. ריקו אמר ‫להתרחק מכאן. אנחנו חוזרים.
‫את מתכוונת להקשיב לסרטנים ‫או שאת מתכוונת להקשיב...
‫לי.
‫חבר'ה, לא נראה לי ‫שאנחנו בעיר האנשים יותר.
‫מה עשית עם מורה?
‫אני מורה. מי אתה?
‫אני איבו.
‫זה היה דו-סי-דו מעולה.
‫מה?
‫אתה עושה מה שאתה רוצה, ‫דיפ, ומצפה מאיתנו להצטרף.
‫ואנחנו כמעט מתים ‫בגלל זה.
‫אבל נחשי מה, ‫לא מתתם.
‫הודות לעבדכם הנאמן.
‫איי!
‫היי, מה את מנסה להגיד לי?
‫צוות, דיפ. תן אמון בצוות. ‫-אני נותן.
‫באמת? כי נראה ‫שזה לא ממש הקטע שלך.
‫כרגע שיגרת אותנו ‫לאמצע האוקיינוס,
‫הרחק מנייתן, הרחק מהמושבה ‫ומכל סיכוי להישרדות.
‫תעשו לי טובה. ‫זה מגוחך.
‫דיפ, אולי לא ידענו ‫איפה נייתן,
‫אבל נחש מה,
‫עכשיו אנחנו אפילו לא יודעים ‫איפה המושבה.
‫והכול באשמתך.
‫בבקשה, תעזרי לי, מורה. ‫אליס מאשימה אותי בכול.
‫זה ממש לא בסדר.
‫אני אגיד לך מה ממש ‫לא בסדר, קטנצ'יק.
‫אני שדיברתי על אכילת איבו ‫כשהייתי צריכה לאכול אותך
‫מלכתחילה.
‫אני מעריך את זה ‫שנאבקת בדחף, מורה.
‫חשבתי שנהיה חברים, דיפ, ‫אבל חברים מקבלים החלטות יחד.
‫היי, אם זה קשור ‫למה שקרה עם דגי הזומבי,
‫פעלתי לפי תחושת בטן.
‫אתם לא יכולים ‫להאשים אותי על כך.
‫אילו פעלתי לפי תחושת בטן ‫כל הזמן, דיפ,
‫אתה היית מפלס את דרכך ‫במעי הגס שלי עכשיו.
‫מורה, אני... ‫-אנחנו גמרנו.
‫שלומות, יצורים מוזרים.
‫תראו מי מדבר.
‫ברוכים הבאים ‫להרפתקה הגדולה ביותר
‫שכדור הארץ ידע אי פעם,
‫תיבה 3.
‫שיא טכנולוגיית הקולוניזציה. ‫אני המפקד דארסי.
‫הרשו לי להציג את צוותי.
‫מנהל האבטחה, ‫לואיג'י המדהים.
‫וקצין המדע הראשי המבריק שלנו, ‫פרופסור ראלף.
‫היי. ‫-היי. -היי.
‫תפסיק עם זה.
‫מה, יש לך חור בראש?
‫אתה חייב להיכנס לזה?
‫כמו שאתם רואים, ‫הטכנאים המיומנים שלנו הם
‫שחקנים מרכזיים בתחום.
‫יש משחקים?
‫אתם... בני אדם?
‫לא. עוד לא. ‫אבל אנחנו נהיה.
‫אנחנו נהיה.
‫סליחה, אני מרבה לרקוע ברגל ‫כשאני רוקם תוכנית מרושעת.
‫כלומר מזימה מלוכלכת... לא!
‫קבלת פנים נעימה.
‫זהו זה. עכשיו, ‫איך אפשר לעזור לכם?
‫אתה מכיר במקרה ‫לווייתן בשם נייתן?
‫נייתן! היי, ‫הם מחפשים את נייתן.
‫כן, אנחנו מכירים... ‫-לא ידוע לנו על יצור כזה.
‫בכלל. מצטער מאוד, חברים.
‫אבל רגע, ‫עלה בראשי רעיון,
‫אולי יש לנו דרך לאתר ‫את הבחור הזה, נייתן,
‫על סיפון ספינתנו.
‫באמת?
‫כן.
‫אולי תעלו לספינה ‫ונראה מה אפשר לעשות.
‫יש לנו מערכת ‫סונר חדשנית.
‫מעולה, אני גווע ברעב.
‫כן.
‫בואו אחריי. ‫נטפל בכם על הספינה.
‫נטפל בכם היטב.
‫למה רימית אותם, בוס? ‫-ששש. אני אסביר.
‫ראלף, תערוך לחבר'ה סיור.
‫יופי טופי.
‫אלה הקירות. ‫יש לנו המון כאלה.
‫כאן אנחנו מקבלים ‫את טבליות הפרוטאין.
‫תפל מאוד.
‫אבל מה המשימה שלכם?
‫אתם תראו.
‫ברוכים הבאים לתיבה 3. ‫אני ד"ר מרווין ליירד.
‫תנו לי לספר לכם ‫על המשימה המלהיבה.
‫מדענים מצאו כוכב לכת מרוחק ‫עם כל האוויר והמים
‫שנחוצים לנו לשימור החיים ‫שבכדור הארץ.
‫כל בני האדם הנותרים ‫כבר עשו את דרכם לשם,
‫על ספינה שאנחנו קוראים לה ‫תיבה 1.
‫לא רחוק מאחוריה, ‫תיבה 2, שעליה,
‫ניחשתם נכון, יצורי היבשה ‫של כדור הארץ.
‫ואז, האחרונה שתשוגר ‫תהיה תיבה 3,
‫שתמולא במינים ימיים רבים ‫ככל שנוכל לאסוף.
‫הדגים נאספים ‫על ידי שלושה מיצורי הים
‫הנבונים ביותר ‫של כדור הארץ,
‫שהוצלו מגני החיות והקרנבלים ‫הטובים ביותר על הכוכב.
‫הובלת חיות ים רבות כל כך ‫מציגה אתגרים
‫שעליהם התגברנו ‫באמצעות נס הקפאת הבזק.
‫איי!
‫אני לא מבין, בוס.
‫אנחנו כבר עמוסים לגמרי.
‫למה אתה עושה שמיניות באוויר ‫על החבר'ה האלה?
‫לואיג'י, נערי, אתה חכם ‫באותה מידה שאתה נאה.
‫זה מקרה של כמות ‫לעומת איכות.
‫תן לי להסביר לך.
‫"יש לנו זאב מים מפוטאקט, ‫יש לנו אברומה בכמויות,
‫"יש לנו דגי סלמון אדומים ‫ושקים מלאים קלמרי,
‫"יש ארגזים של אנשובי ‫ושבלול אוזן הים צרפתי,
‫"וחדשן חדקרן נורבגי ‫בשם סיד. היי, סיד.
‫"אבל אלו שהגיעו זה עתה
‫"הם ישנו את כללי המשחק
‫"כשנגיע עם זה השלל ‫הם ישירו לנו שירי הלל,
‫"זרוק אותם חזרה לדלי, ‫כל טריגון וחילזון,
‫"הדגים שמצאנו, ‫הדגים שמצאנו,
‫"הם ברמה אחרת לגמרי,
‫"זרוק אותם חזרה לדלי, ‫כל טריגון וחילזון,
‫"הדגים שמצאנו, ‫הדגים שמצאנו,
‫"הם ברמה אחרת לגמרי,
‫"האוצרות האלה מימיים ‫אקזוטיים מהפנטים,
‫"בחיי, התוכנית ‫לעולם לא תיכשל,
‫"בני האדם יריעו ‫ביום שבו נציג לראשונה
‫"את האוצרות ‫שנביא להם על קרח,
‫"אז אנחנו נקבל ‫את כל ההחלטות.
‫"אתה חושב שנקבל יאכטות?
‫"זכור את דבריי, ‫נוכל לנקוב בכל מחיר.
‫"בית עם חניה ‫ל-12 מכוניות,
‫"מניקור ועיסוי,
‫"לא ניכנס לכיסאותינו ‫רק מפני
‫"שאנחנו נחיה בגדול
‫"הפרצופים שלנו ‫על שטרות כסף.
‫"ביצים קשות שאינן נוזליות?
‫"גדול יותר! ‫תחשוב יותר בגדול, לואיג'י.
‫"גדול כמו דוברה!
‫"מה גדול כמו דוברה?
‫"העלאה בדרגה.
‫"לגנרל? לשוער?
‫"טוב יותר, לואיג'י. ‫לבן אדם.
‫"איזה יופי. רגע, ‫מה אתה אומר?
‫"בני האדם ייתנו ‫לנו הזדמנות
‫"לשחק פוטבול או לרקוד
‫"עם איברים אנושיים חדשים, ‫מוח חדש ולב חדש,
‫"ואולי אפילו מכנסיים!
‫"מכנסיים?
‫"מכנסיים!
‫"אני לא רואה סיבה שלא.
‫"אנחנו נהיה מבני המין הזה,
‫"המתקדם ביותר, ‫המתקדם ביותר,
‫"עם הביוטכנולוגיה שלהם,
‫"והננוטכנולוגיה שלהם,
‫"והמכנסיים שלהם".
‫איי!
‫והרי לכם, ‫המשימה על קצה המזלג.
‫אז מתי השיגור הגדול?
‫פשוט תבדקו את שעון ‫הספירה לאחור על המסך.
‫שעה אחת להמראה.
‫אבל נניח שהם יברחו ‫לפני שנמריא?
‫תשאיר את זה לי.
‫להתראות בינתיים. ‫נתראה על כדור הארץ החדש.
‫אני בטוח בכך ב-47 אחוז.
‫כן, והיום הוא היום הגדול.
‫אנחנו יוצאים ‫אל החלל יחדיו.
‫אולי כדאי שנלך איתם.
‫תראו את כל האורות ‫שם למעלה.
‫אלה שמים שלמים ‫מלאים באורנונים.
‫חבר'ה, תתעוררו, ‫אנחנו לא הולכים לשום מקום.
‫עלינו להציל את המושבה.
‫ומשמעות הדבר ‫למצוא את נייתן.
‫כמובן, איש צעיר. ‫אני מעריץ את דבקותך במטרה.
‫לואיג'י, קח את אורחינו ‫לחדר הסונר תכף ומיד.
‫אין בעיה, בוס.
‫תודה.
‫מורה יקירה, ‫למה את לא עם חברייך?
‫הם כבר לא חברים שלי. ‫בכל אופן, לא דיפ.
‫הוא נראה בחור ‫נחמד למדי.
‫זה מה שחשבתי.
‫אבל חברים צריכים ‫לשמור זה על זה.
‫אז זו הסיבה שהוא אמר ‫את כל הדברים האלה עלייך.
‫מה? מה הוא אמר?
‫כלום. אני מצטער. ‫זה לא ענייני.
‫תגיד לי. ‫תגיד לי מה הוא אמר.
‫אני רק יכול לומר ‫שלדעתי את לא טיפשה
‫כמו שק אצות מתות. ‫-זה מה שהוא אמר?
‫ואני בהחלט לא חושב שאת מכוערת ‫כמו ישבן של דג בועה.
‫אני הולכת לאכול אותו חי.
‫תירגעי, יקירתי.
‫אם יש דבר אחד ‫שבני האדם לימדו אותנו
‫זה לכבד ‫את החברים לקבוצה.
‫היי, דארסי, חשבתי...
‫תאמר עוד מילה, ואני...
‫אתן לך צ'ופר.
‫בחיי, בחיי, ‫ואם אומר שתי מילים?
‫שני צ'ופרים, אבל רק אם תאמר ‫אותן לידית הדלת שם.
‫הידד כפול.
‫לא גאון גדול, מה?
‫יותר כמו כדור באולינג ‫עם זנב.
‫מורה, אנחנו עומדים להצטרף ‫לבני האדם בעולם חדש
‫כשווים בין שווים.
‫גם את יכולה.
‫למה אתה לא אומר לדיפ את זה? ‫הוא ה"מנהיג" שלנו.
‫יקירתי, כדור הארץ דועך.
‫אולי את כועסת עליהם, ‫אבל את לא רוצה להציל את חייהם?
‫זו המהות ‫של להיות חבר אמיתי, לא?
‫אבל איך אני יכולה לעזור ‫כשהוא מסרב להקשיב לי?
‫אני שמח ששאלת.
‫יש לי תחושה מוזרה ‫בנוגע לחבר'ה האלה.
‫אל תתרחקו.
‫מה שתגיד, דיפ.
‫הגענו לחדר הסונר.
‫זה חדר הסונר?
‫בוודאי. קרא את השלט.
‫סכנה ‫לא להיכנס ‫ראית? חדר סונר.
‫בבקשה, אורחים קודם.
‫לא יודע. ‫נראה די חשוך שם.
‫יש לך אור ‫שמחובר לראש, טיפשון.
‫תראו את כל הסונר ‫כאן בפנים.
‫זה הסונר הכי גדול ‫שראיתי אי פעם.
‫טוב... בסדר, קדימה, חבר'ה.
‫אז איפה כל הסונר?
‫זה זה?
‫אני די בטוחה שזה קיר.
‫אז מורה, איפה ה...
‫סונר?
‫מורה? מה קורה?
‫מה את עושה? היי.
‫מצילה את חיינו, דיפ.
‫זה מה שחברי אמת עושים. ‫אתה תודה לי אחר כך
‫כשנהיה על כדור הארץ החדש.
‫היי!
‫זו הייתה טעות ‫לבטוח בדארסי הזה.
‫לא יכולתי להבחין ‫אם יש לו ברכיים.
‫מורה היא זו ‫שהערימה עלינו.
‫את כבר לא חברה שלי.
‫חברים לא אוכלים ‫ואז מקיאים את חבריהם.
‫כן. הכול באשמת מורה.
‫הגיע הזמן ‫שבאמת אתפוס פיקוד.
‫אתה רציני?
‫ששש. אני מחכה ‫שרוח ההשראה תנוח עליי.
‫אאוץ'! היי!
‫זה מספיק מעורר ‫השראה בשבילך?
‫עצרת לרגע לחשוב ‫שאולי כל הסיבה שמורה בגדה בנו
‫היא מפני שהתעלמת ממנה?
‫את מטורפת.
‫באמת, דיפ?
‫אני מטורפת בחשיבה שלי ‫שכולנו באותה סירה?
‫בחשיבה שאולי אם תבטח בנו, ‫עשוי להיות סיכוי קלוש
‫שנוכל למצוא את נייתן?
‫סליחה.
‫רגע, למה כולנו צועקים?
‫אתה נייתן?
‫כן, אני מניח שכן.
‫נייתן. יש! יש!
‫נייתן, אתה מוכרח ‫לחזור איתנו.
‫צר לי, קטנצ'יק, ‫אבל אני קצת קשור כרגע.
‫אתה לא יכול להשתחרר? ‫אתה ענקי.
‫למה?
‫בזמני, האוקיינוס היה ‫שוקק חיים.
‫אבל עכשיו הוא בור גדול ‫של חלומות מנופצים,
‫וכל חבריי מתים.
‫בחיי, הוא מלא שמחה, ‫ועוד אני אומר את זה.
‫נייתן, אדוני, אני פשוט...
‫היי, נייתן. אני דיפ, ‫ואני האחראי כאן.
‫תתרחק, דיפ. ‫לא גרמת מספיק נזק?
‫אבל אני...
‫אני מזהירה אותך. ‫1, 2, 3!
‫פעולת שיגור מתחילה.
‫מה עשיתי?
‫לא יודע, ‫אבל נראה שהספינה נדלקת.
‫מתחילים הליך.
‫30 דקות עד לשיגור.
‫שמישהו יעשה משהו.
‫אין טעם.
‫ודאי שיש.
‫אמרת שכל חבריך מתים. ‫מה עם הקראקן?
‫הקראקן? הוא בחיים?
‫כן, הוא זה ששלח אותנו ‫למצוא אותך.
‫הוא לכוד עכשיו, ‫עם כל המושבה שלו.
‫גרוע ממך.
‫הקראקן הציל את חיי ‫אינספור פעמים.
‫ואני את שלו.
‫אלה היו הימים הטובים.
‫הימים האלה עומדים להסתיים ‫אם לא נחזור ונעזור לו.
‫זה תלוי בך, נייתן.
‫תתרחקו.
‫נהדר.
‫הרמת כוס לעולמנו החדש.
‫עולמנו החדש.
‫זה מגיע ‫מהכלוב של נייתן.
‫רגע, נייתן?
‫שימו לב. ‫ניסיון פריצה בתא 55.
‫אלי הפיתיונות, ‫שק השומן הזה עומד להרוס הכול.
‫לואיג'י, תקפיא ‫את כל התא. מיד.
‫כן, רב חובל.
‫אתה לא יכול לעשות את זה, ‫אתה תהרוג אותם.
‫מי שאל אותך, ‫תולעת מגודלת?
‫חשבתי שנהיה חברים.
‫תעלי את זה במפגש ‫השיתוף הקבוצתי הבא.
‫כן. מתי זה, בוס?
‫אף פעם.
‫אבל אמרת שאני יכולה...
‫לשתוק.
‫זה מה שאת יכולה לעשות, ‫מטומטמת. לשתוק!
‫יחידת הקפאה מופעלת.
‫אמרתי לכם. אני לא יכול.
‫מה זה הרעש הזה?
‫יחידת ההקפאה. ‫היא חזקה ביותר.
‫הם הפעילו אותה ‫להעניש אותי קודם.
‫אבל אף פעם ‫לא גבוה כל כך.
‫הם מנסים להפוך אותנו ‫למזון קפוא.
‫תמשיכו לזוז, ולא, תקפאו.
‫איבו, דיפ, תחשבו.
‫תניחי לי.
‫את צודקת, אליס.
‫גרמתי מספיק נזק.
‫חיי כמה גדעתי?
‫אמהות. ילדים.
‫חבריי הקרובים.
‫אני לא מנהיג, חבר'ה.
‫אני רוצח.
‫לכל השדים והרוחות, ‫זה הכי טוב שלך,
‫ראש רגליים בכיין שכמוך? ‫אנחנו זקוקים לך, עכשיו.
‫הגאונות המטורפת שלך. ‫היוזמה שלך.
‫ואני רצינית.
‫אז קום ותוביל אותנו, מנהיג.
‫זאת פקודה.
‫בסדר.
‫תנו לי לחשוב.
‫יש לי!
‫מצטער, זה רק אני.
‫בסדר, חבר'ה, ‫למי יש רעיון? תזרקו.
‫באמת? ‫-באמת.
‫אני רוצה לשמוע ‫את הרעיונות שלכם, ומהר.
‫אני יודע שכשאני מתחמם מדי, ‫האור שלי מתקלקל.
‫איבו, אתה מבריק.
‫באמת? ‫-כן.
‫לא ננסה להנמיך ‫את יחידת ההקפאה,
‫אנחנו נגביה אותה ‫עד הסוף.
‫נאמץ אותה כל כך ‫שהיא תכבה.
‫קדימה.
‫איך נפתח את הלוח?
‫יש לי רעיון.
‫אני מקשיב.
‫אני כנראה קטנה מספיק ‫להיכנס ללוח ולפתוח אותו.
‫ואיבו מוליך חשמל.
‫הוא בטח מסוגל לשבש ‫את מנגנוני החשמל איכשהו.
‫אבל זה קטן מדי ‫אפילו בשבילך, אליס.
‫אני מסתדרת, בחורים. ‫תעצמו עיניים.
‫תושיט זרוע ‫ותחזיק לי את זה.
‫מה זה?
‫אל תפקחו עיניים.
‫עכשיו רק...
‫והנה.
‫בסדר. אתם יכולים להסתכל.
‫תודה. אני אקח את זה.
‫היא פתחה אותו.
‫כל הכבוד, אליס.
‫ואל תעשי את זה ‫שוב לעולם.
‫איבו, הכול באחריותך.
‫אתה היחיד שיכול ‫להתעסק עם חשמל.
‫אנחנו זקוקים לך, חבר.
‫תמצא דרך להגביה את זה ‫עד המקסימום.
‫ותזדרז.
‫אין בעיה, קפטן.
‫קדימה. אתה מסוגל, ידידי.
‫בסדר, בלי פחד עכשיו.
‫איי!
‫אאוץ'! איי!
‫הנה זה בא.
‫בסדר. יש חוט אדום ‫וחוט ירוק.
‫איזה מהם אני חותך?
‫ירוק. ירוק. ‫-אדום. אדום. -ירוק.
‫ירוק ואדום, אם כך.
‫אתה בסדר, איבו?
‫זה מחשמל!
‫כן, זה אף פעם ‫לא היה ככה.
‫אתה בסדר, חבר?
‫מעולם לא הרגשתי ‫טוב יותר.
‫עשינו זאת.
‫עשינו את זה יחד.
‫אבל עדיין ‫אין לנו דרך מוצא.
‫אז מה שאני חושב ‫שכדאי לעשות הוא...
‫להקשיב למישהו אחר ‫עם רעיון מעולה.
‫אפשר להציע הצעה?
‫כן?
‫דבר אל העין.
‫בסדר.
‫שלום, מר עין. ‫אני דיפ, ו...
‫לא העין שלי. ‫העין הזאת.
‫זה נקרא מצלמה. ‫הם צופים בנו דרכה.
‫הלו? מורה?
‫אנחנו זקוקים לעזרתך.
‫עכשיו אתם זקוקים לעזרתי?
‫אף שאני טיפשה יותר ‫משק אצות מתות?
‫מה?
‫לא אמרת את זה? ‫-לא!
‫מורה, היחיד שהוא טיפש יותר ‫משק אצות מתות כאן הוא אני.
‫צדקת שעזבת אותנו.
‫לא "אותנו". אותך. ‫אתה הבעיה, דיפ.
‫את צודקת, מורה. ‫אבל את יכולה להציל אותנו.
‫ואת המושבה.
‫אני על שמונת הברכיים ‫מתחנן בפנייך.
‫למה לי?
‫כי הקראקן אמר ‫שצריך לבטוח בצוות.
‫ולא משנה אילו בחירות ‫את ביצעת, או אני ביצעתי,
‫אנחנו צוות.
‫את תמיד תהיי ‫חלק ממנו עד הסוף,
‫שיגיע די בקרוב ‫אם לא תעזרי לנו.
‫לא יודעת, דיפ.
‫אנחנו הולכים למות.
‫אם מישהו צריך אותי, ‫אני אדחף את האור שלי
‫לתוך שקעים אקראיים.
‫לא, איבו. תקשיב, ‫תמיד חייבת להיות...
‫דרך. ‫-דרך.
‫ידעתי שהיא תעזור.
‫בואו אחריי.
‫בהצלחה, חברים.
‫ואם תראו את הפינגווין, ‫תבעטו בו בשוקיים בשבילי.
‫אל דאגה, נייתן. ‫נחלץ אותך מכאן.
‫מורה, מורה, ‫אחרי כל מה שעברנו יחד.
‫אנחנו מכירים ‫בסך הכול 40 דקות.
‫צודקת. אז לא יהיו לי ‫ייסורי מצפון כשאחסל אותך.
‫עצור, דארסי.
‫דיפ. ‫-מה?
‫תודה, מורה.
‫בסדר, קודם כול, אין לך זכות ‫להגיד "עצור" (תקפא).
‫אני זה שיש לו רובה הקפאה.
‫אני אומר, "תקפאו", ‫וגם "שיגור".
‫הליך שיגור "גרין" החל.
‫לואיג'י, ראלף, אל הגשר. ‫אנחנו ממריאים.
‫כדור הארץ הוא ביתנו, ‫חלאה שחובט ברגליו.
‫ואנחנו לא עוזבים אותו.
‫שכח מזה.
‫אוי לא!
‫לא!
‫איבו! ‫-איבו!
‫בלתי אפשרי לנטרל ‫את הספירה לאחור.
‫המראה בעוד שתי דקות.
‫שלב שני החל. ‫-קדימה, קדימה, קדימה.
‫איבדת את ההזדמנות ‫שלך, חבר.
‫תניח לחבר שלי.
‫מה עכשיו?
‫עבודת צוות, חבר'ה.
‫איי! אאוץ'! מה... תפסיקו. ‫לא, אל תעשו את זה.
‫היי, דארסי.
‫תקפא!
‫לא!
‫קלעת בול. ‫-הידד.
‫מספיק עם המשחקים.
‫תוריד את הרובה.
‫תוריד אתה את הרובה.
‫לא, אתה תוריד את הרובה.
‫שניכם להוריד את הרובה.
‫אליס, אין לך בכלל רובה.
‫המשחק הזה מהנה.
‫שמישהו יגיד לי ‫להניח את הרובה.
‫היי, ראלף. ‫-כן?
‫מצטערת.
‫יש הרבה חלל ריק ‫כאן למעלה.
‫זה מדגדג. זה מדגדג.
‫בוא ותפוס אותי, שפם.
‫צאי משם, שפנפנה שכמוך.
‫אני שרימפ.
‫כל הכבוד, אליס.
‫אוי ואבוי.
‫מכונה אנושית מטופשת.
‫מורה, יש משהו שם ‫שיכול לבלום ניבתן?
‫שום דבר לא יכול ‫לבלום ניבתן.
‫מורה! ‫-אני מחפשת.
‫מה?
‫לא, מורה.
‫אוי לא.
‫מוציא תא תרדמה.
‫מלבד זה.
‫זה בהחלט יכול ‫לבלום ניבתן.
‫איבו.
‫אני מצטער מאוד, איבו.
‫דיפ, קום.
‫לא.
‫אני רוצה להישאר איתו.
‫אפשר להתאבל אחר כך.
‫עלינו לשחרר את נייתן ‫ולהציל את המושבה עכשיו.
‫שלב כתום של השיגור החל.
‫הספירה לאחור להצתה החלה.
‫מורה, מה נעשה?
‫למה אתה שואל אותי?
‫הקשבת לדברים האלה ‫כל היום.
‫בטח קלטת חלק מזה.
‫זה סווהילית מבחינתי.
‫שגיאת מערכת.
‫שום דבר לא פועל.
‫שלב אדום. 2, 1, המראה.
‫תרקדי, אליס, ‫תראי לנו מה את שווה.
‫כדאי שאבצע ‫קצת מתיחות קודם.
‫תרקדי.
‫בסדר, הנה זה בא.
‫קדימה, אליס.
‫בסדר, לא פועל.
‫- לפתוח סכר? -
‫- טוב -
‫איבו!
‫להתראות, חבר.
‫כל היצורים משתחררים.
‫מה עם נייתן?
‫נייתן!
‫כל הדלתות נפתחו ‫מלבד של נייתן.
‫היינו קרובים כל כך.
‫אני לא מאמין שגרמתי ‫לכל זה. הכול באשמתי.
‫זה נגמר, דיפ. קדימה.
‫איבדתם משהו, חבר'ה?
‫היי, איפה אני?
‫אתה חי.
‫למה נודף ממני ריח ‫של לשון של לווייתן?
‫הדאגת אותנו, חבר.
‫אני בסדר, אבל אני לא בטוח ‫כל כך בנוגע לזה.
‫אבל עוד לא סיימנו.
‫אני צריך להציל חבר. ‫נקווה שלא איחרנו את המועד.
‫בואו נזוז, ידידיי הקטנים.
‫אתה יכול להפסיק עם זה?
‫סליחה. זה קורה ‫כשאני בלחץ.
‫שקט. שקט, כולם.
‫קיוויתי שדיפ כבר ימצא ‫את נייתן ויציל אותנו.
‫אני רק יכול לומר ‫שאני מצטער.
‫אין עוד מה לעשות.
‫הכול יסתיים בקרוב.
‫סבא, אתה שם?
‫דיפ? דיפ, זה אתה?
‫לא רק אני.
‫קראקן?
‫נייתן?
‫זה קול שלא שמעתי מזמן. ‫בכייני כתמיד.
‫כן?
‫אם לא תזיז את הסלעים האלה, ‫לא תשמע אותו שוב, טמבל.
‫כולם לזוז הצידה.
‫קדימה, נייתן. אתה מסוגל.
‫קדימה.
‫לא. אל תעצור.
‫אין טעם.
‫הערימה לא תשתחרר ‫אלא אם כן היא תשוחרר מהמרכז.
‫אני נכנס. ‫-מה? -מה?
‫אתה תימחץ, דיפ.
‫תודה על הניסיון, ‫אבל אני לא רוצה שתראה את זה.
‫בבקשה, לך.
‫אין סיכוי.
‫אני גרמתי לכל זה, ‫ואני אתקן את זה.
‫דיפ. לא. תקשיב לי.
‫אף פעם לא הקשבתי קודם, ‫סבא, למה להתחיל עכשיו?
‫קדימה, צוות.
‫שם, הסלע הזה.
‫נעקור אותו ממקומו ‫והסלע הגדול יזוז.
‫אוי, לא.
‫נייתן, עלינו לעשות זאת ‫בו זמנית.
‫בספירה ל-3. 3!
‫שוב!
‫עשינו זאת. עכשיו זוזו.
‫מה?
‫הצלחנו.
‫מהר, כולם החוצה.
‫מכאן. קדימה.
‫דיפ, הצלחנו. דיפ?
‫אוי, לא.
‫דיפ?
‫אוי, דיפ, ילדי הפזיז.
‫אוי, לא.
‫רגע, מה זה?
‫על מה כולם בוכים?
‫הצלת אותנו. ‫-אנחנו הצלנו אותנו,
‫יחד, עם דבר קטן ‫שנקרא עבודת צוות.
‫תזכיר לי להסביר לך ‫את זה שוב.
‫סתם בצחוק.
‫אתה מנהיג אמיתי סוף סוף.
‫הגיע הזמן ‫שתתפוס את מקומי.
‫לא. כולנו נעבוד יחד ‫ונשפר את המצב.
‫איך כולכם תיכנסו ‫לכס המלכות?
‫נצטופף. אליס תעשה דיאטה.
‫לא בעיה שלך, סבא, ‫אתה מפוטר.
‫הידד.
‫ראית, לא גרוע כל כך ‫כאן למטה.
‫תאמין או לא, ‫גם שם למעלה לא גרוע כל כך.
‫הייתי מחוץ לעניינים ‫כמה זמן.
‫אני זקוק למדריך טיולים, ‫ישבן מלא שומן גדול שכמוך.
‫ידידי, הצלת אותנו.
‫עשה לי טובה.
‫זוכר את הפעם שהצלת אותי ‫מהיצור ליד טוקיו
‫שירק מפיו אש אטומית?
‫כן.
‫ואז העש הענקי ‫הבריח אותנו.
‫קיץ מוזר. ‫-קיץ מוזר.
‫איזה יופי, חבר, שרדת.
‫בוודאי ששרדתי.
‫אני עשוי מחומר די חזק.
‫מה המצב, גבר?
‫בסדר. הנה התוכנית.
‫אנחנו מתחילים כאן בדרום. ‫מטילים כמה שיותר ביצים.
‫בלי להתאפק.
‫אנחנו מדברים על חגיגת ביצים ‫עד קצה טווח הראייה.
‫זאת אומרת שאת עוזבת?
‫זאת אומרת שאתה בא איתנו.
‫הממלכה שלך היא ‫כבר לא רק במערה.
‫אנחנו נאכלס מחדש ‫את האוקיינוסים
‫עם מיליארדי צלופחים.
‫ואורנוניים וסרטנים.
‫כן, יש לכם מזל, ‫אני האחרון ממיני.
‫בטוח בזה?
‫היי, יפיוף.
‫אני צריך ל...
‫נתראה אחר כך.
‫אז מה עושים עכשיו?
‫מה היה עושה בן אדם?
‫הצילו! הצילו! תעזרו לנו.
‫תרגום: ‫שרית אלקיס
‫הפקת תרגום: ‫טרנס טייטלס בע"מ